Du sagde jo, at vi skulle til markedet.
Vi har et ærinde at ordne først. Kom så.
– Et ærinde? – Det der er familien Lee.
– Tommy! – Johnny Dogs.
– Hvordan går det? – Bedre uden byrøgen i lungerne.
Jeg troede, at du var blevet for fin til os.
– Jeg arbejder for familien Lee nu. – Det ved jeg. Jeg foretrækker grise.
Ingen ballade nu, Tommy.
Dit første marked siden Frankrig?
Hvad ved du om Frankrig, du krigssky, forbandede sigøjner?
– Så det er hesten? – Og det er bilen.
Vent lidt. Du vil vel ikke bytte familiens bil med en hest?
Naturligvis ikke. Det ville være skørt.
Vi slår plat og krone.
– Værsgo. – Jeg vidste det.
– Din forbandede idiot. – Hold mund, Arthur. Jeg vandt.
Jeg lovede Johnny en køretur, hvis han tabte.
Griner I af min bror?
Gør I?
Tommy! Hold nu op. De morer sig bare lidt.
Tag familien, og kom af sted, inden du starter en krig.
Kom så. De er fine folk. Deres farfar var en konge.
Han var en konge!
Ja, men hans mor var en sigøjnerluder.
Vi tager dem, før øllet fra i aftes er blevet til pis og vækker djævlene.
Vær omhyggelige. Hvert eneste våben og hver en kugle overlades til mig.
Indtag jeres positioner.
Freddie ...
– Er dine brødre til marked? – De ville ikke banke på.
– Mr. Thorne! – Hvad er der?
Politiet udfører razzia mod alle kommunister.
Kom, Ada. Hvis politiet finder mig, er vi på røven.
– Luk op, Freddie Thorne! – Ada.
Du må springe, Ada. Jeg griber dig.
Se her. En recept på jernpiller til Ada Shelby.
– En tjeneste, mrs. Donovan. – Kom ind hurtigt.
– Hun skal ind. – Det er jo Shelby–pigen.
Du har ikke set os sammen. Giv hende en kop te.
– Hun er en af de djævles søstre. – Men hun er dog en engel.
– Kom, Ada. – Hvad vil du gøre, Freddie?
Jeg må forlade byen en tid.
En gentleman tager hatten af og slukker piben.
I politifolk tør kun komme her, når drengene er til marked.
Mener du dine nevøer med deres våben og barberblade?
– Tænder du lys for dem? – Nej.
Jeg tænder lys for drengene fra kasernen, der døde i Frankrig.
Der er en liste der. Se på den.
Jeg hørte, at De ikke var i Frankrig, inspektør Campbell.
Du har hørt om mig, og jeg har hørt om dig.
Søger du den hellige gral?
Ja, jeg søger faktisk den hellige gral.
Noget værdifuldt er blevet stjålet.
Du ved måske, hvad jeg mener.
Undskyld, jeg misforstod hensigten, da du pressede mig op mod muren.
Vend op og ned på det her sted.
– Arthur sagde, at I ville hjælpe os. – Vi ved ikke, hvad der er væk.
Men jeg har vist talt med den forkerte.
Næste gang vil jeg tale med chefen.
Lickey Tea Rooms på fredag klokken ti.
Og når jeg siger chefen, så mener jeg Thomas.
Hvad fanden er der sket her? Gudfader.
Han sagde, at Arthur var gået med til det.
At Peaky Blinders havde forladt byen, så de kunne gøre det.
Jeg sagde intet til ham betjenten om at smadre huse!
– Hvilke pubber var det? – Guns, Chain og Marquis.
Alle, der betaler for beskyttelse. Garrison var den eneste, de lod være.
Fordi folk skal tro, at vi var med til det. Den betjent er klog.
Drik jeres øl, og kom ud. Vis, at I stadig bestemmer.
Del penge ud til pubejerne. Betal veteraner for at lave reparationerne.
– Hvad med dig, Tommy? – Jeg må tage mig af hesten.
Den så halt ud i boksen.
Lad dem se jeres ansigt.
Vi ved begge to, hvad de ledte efter.
– Du læser ikke aviser. – Kun væddeløbsaviser.
Oddsene er tre mod en på, at der kommer en revolution.
– Det tror jeg ikke. – Det gør den betjent.
Han giver sig ikke, før de har våbnene igen.
– Har han snakket med dig, Pol? – I kirken.
– Prøvede han at finde vores Ada? – Hun sov.
– Hvor sov hun? – Du går jo ikke op i kvindeting.
Han ved, at du er chefen. Han vil mødes med dig.
– Vil du snakke med ham? – Nej.
Man forhandler ikke, når man er bagud.
Først slår vi igen.
– Hvad laver du, Finn? – Der skal være bål.
To shilling for billedet af kongen. Kom til Watery Lane med det.
Hej, Finn. Vi skal blokere indgangen, knægt.
Smid dem på, drenge.
Jeg håber, at du ved, hvad du laver.
Jeg er journalist på Birmingham Evening Dispatch.
Jeg fik et opkald fra en, der hedder Thomas Shelby.
Giv os lidt plads, alle sammen.
Gå lidt væk, tak.
– Er du mr. Shelby? – Det stemmer.
– Jeg ville blive beskyttet. – Det bliver du.
– Hvad foregår der? – Skriv nogle ting ned.
Folk her er ikke illoyale over for kongen. Tværtimod.
Vi ønsker ikke, at vor elskede konge skal se, hvad der sker her.
– Så vi tager billederne af ham ned. – Hvorfor brænder I dem?
Vi har udstået meget for vores konge. Vi gik gennem krigens ild.
Nu bliver vi angrebet i vores eget hjem.
De nye betjente fra Belfast bryder ind i vores hjem.
Vi tror ikke, at vores konge ønsker at se det.
Så vi tænder bål for at alarmere.
– Og hvilken stilling har du? – Slet ingen.
Jeg er et almindeligt menneske. Jeg fik tapperhedsmedaljer i krigen.
Jeg vil have, at du skriver om, hvad der sker her. Af sted med dig.
Kom ind.
Der er en samtale til Dem på London–linjen.
– Nå. Det er næsten midnat. – Det er mr. Winston Churchill.
– Ja? – Der har vist været bål i byen.
En lille brand blev anmeldt klokken ni.
– Det skal De ikke bekymre Dem om. – Men det gør jeg.
For en halv time siden fik jeg en besked –
– fra redaktøren på Birmingham Evening Dispatch.
En af hans journalister var inviteret med til branden –
– og opdagede, at de brændte billeder af kongen.
Alle avisartikler, der kan skabe problemer for kongen –
– rapporteres altid rutinemæssigt til Indenrigsministeriet.
Jeg tager derhen og anholder de involverede.
Nej, du skal ikke anholde nogen overhovedet.
Anholdelser betyder retssager og flere avisartikler –
– som nævner afbrændingen af kongens portrætter.
Jeg placerede dig i Birmingham af en bestemt grund.
Er du ved at have fundet de stjålne våben?
– Vi gør fremskridt. – Vi vil have resultater. Farvel.
Jeg har et spørgsmål. Navngiver rapporten nogen af de indblandede?
En mr. Thomas Shelby. Ifølge rapporten er han en krigshelt.
Rart at se dig. Hvor har du været hele dagen?
I sengen. Jeg kunne ikke sove. Så kunne jeg ikke vågne.
Så frøs jeg, og så skulle jeg tisse.
Og så var jeg med en bjørn på en båd, men det var bare en drøm.
– Hvorfor læser du avisen? – Hvorfor ikke?
Jeg har aldrig set dig læse en avis.
BSA strejker, og minearbejderne strejker.
IRA dræber flere af vores drenge hver dag.
– Hvad er der? – Rejs dig op. Gør det nu bare.
– Vend siden til. – Hvad laver du?
Hvordan er din menstruation, Ada?
En uge. Jeg er fem uger over.
Syv, hvis man tæller weekender med. Jeg har nok jernmangel.
– Jeg tager piller. – Men de virker ikke.
Nej.
Du kan klæde dig på nu.
Er jeg eller ej?
– Gå videre. Ingen må se os her. – Jeg vil ikke have en abort.
– Det kan vi tale om derhjemme. – Slip mig, ellers skriger jeg.
Hvis du vil gøre det på gaden, så gør vi det. Hvis er barnet?
– Hvis jeg siger det, dræber de ham. – Ikke hvis han gifter sig med dig.
– Gifter han sig med dig? – Jeg ved ikke, hvor han er.
– Du godeste. – Han kommer tilbage.
– Det siger de alle sammen. – Han er ikke sådan. Han lovede det.
Han kommer tilbage, tante Polly.
– Hent en spansk sadel, Curly. – Javel, Tommy.
Den er en rigtig skønhed. Ja, en skønhed.
Det er en rigtig fin hest, Thomas.
Men er den konflikten med familien Lee værd?
Jeg afleverer den bare.
En krigserklæring fra hele Lee–klanen.
Først våbnene og nu det her.
Vi nævner ikke våbnene. Er det forstået?
Tommy. Tommy!
– Tænk på, hvordan du tiltaler mig. – Undskyld, onkel.
Det er sgu Thomas Shelby mod hele verden, ikke?
Rolig, rolig.
Rolig nu.
I Frankrig sagde vi altid ...
I Frankrig sagde vi, at det bare var bandet, der kom.
Det er bare tromboner og tubaer. Det er bare støj.
Det er bare støj. Det er bare støj.
Du vænner dig til det. Det er bare støj.
Dygtig, dygtig.
Har du lidt ondt der?
Undskyld, mr. Shelby.
– Jeg hedder Grace. – Jeg ved, hvem du er.
– Hvad hedder den? – Den har intet navn.
– Staklen fortjener et navn. – Har du noget at sige til mig?
Da De kom ind på pubben, mens jeg sang –
– sagde De, at sang ikke var tilladt.
Jeg ønsker, at det skal være tilladt en aften om ugen.
Jeg tror, at det ville være godt for alle. Om lørdagen.
– Harry var for bange til at spørge. – Og det er du ikke?
Jo, det er jeg. Men jeg elsker at synge.
Du lyder som en af de rige piger fra Dublin.
Kan du lide heste?
Hvad siger du til at tjene lidt ekstra penge?
Tag en pæn kjole på. Du skal med på væddeløbsbanen.
Monaghan Boy, to til en. Gør jeres indsatser.
Vi får ændringer ind, John. Rock Ferry falder.
– Det er til jer. – Tak. Sats jeres penge nu.
Sådan. De skal til tvillingerne.
– Nede på ti. – Det stemmer.
Monaghan Boy. Det er tid til at satse.
Undskyld, mr. Shelby. Kom nu.
– Hvordan går det, mr. Shelby? – Fint. Hvordan går det med benet?
– Rart at se dig. – Godmorgen, Charlie.
– Hvordan ser det ud, Scudboat? – Det ser godt ud.
Alle er her for at satse på Monaghan Boy.
Og tante Pol vil tale med dig.
Sig, hvad han hedder, Ada.
Rudolph Valentino.
Ud med jer. Alle sammen!
Nu!
Sig, hvad han hedder.
Det er sgu Freddie Thorne.
Ja. Din bedste ven fra skoletiden. Ham, der reddede dit liv i Frankrig.
Så gør det. Dræb ham, og smid ham i et hul.
Hallo! Jeg er også en Shelby. Tænd så for filmen igen.
– Så Monaghan Boy tabte til sidst. – Ja, det gik ikke tredje gang.
– Vi fik penge ind fra hele byen. – Men betal tilbage til folk her.
– Køb din popularitet tilbage. – Det har jeg gjort.
Noget har du da lært. Snød du med løbet uden Billy Kimbers tilladelse?
Regel nummer et. Dril ikke en, der er større end dig selv.
– Kimber er en let modstander. – Ifølge Tommy og hans parlament?
– Jeg havde ansvaret i fem år. – Mens jeg var i krig.
Jeg lærte ting. Som at man slår til, når fjenden er svag.
Jeg troede, at du ville snakke om familien.
Jeg tager mig af det.
Polly, hvis det er om Ada, vil jeg vide det.
Ada ønsker, du giver Freddie brevet. Hun vil have, at han skal vide det.
Han fortjener muligheden for at gøre det rigtige. Vi giver ham en chance.
Du er stadig en romantiker trods alle dine problemer med mænd.
Hvad tror du, at Freddie ser i vores Ada?
Jeg skal sige dig, hvad han ser. Han ser maskingeværer og rifler –
– ammunition og en revolution.
Hvorfor kan du ikke lide ham?
En mand på flugt er ikke værd at samle på. Det må du forstå.
Fanden tage dem for det de gjorde ved dig i Frankrig!
Sig til Ada, at Freddie er taget til USA. Eller Rusland.
Ada kan ikke passe et barn alene.
Du havde slået mig med den tingest –
– hvis ikke du havde vidst, at jeg har ret.
Jeg troede, jeg hørte nogen banke på og kunne ikke sove igen.
Jo længere du venter, jo værre bliver det.
Tro mig, jeg ved det.
Jeg var 16 år. Og jeg turde ikke sige det til nogen.
– Freddie kommer tilbage. – Til sidst gjorde jeg det selv.
Jeg gjorde det på mig selv, og jeg døde næsten.
Han kom ikke tilbage. Det gør de ikke. Hvorfor skulle de gøre det?
Du ved, hvad de siger: "Du er en skøge, barnet er en bastard."
Men der er intet ord for manden, der ikke kommer tilbage.
En skønne dag, på din bryllupsdag –
– vil du have en god mand ved din side.
Og du vil takke mig for, at jeg tænkte klart.
Den her kvinde er i Cardiff. Vi tager toget i morgen.
Vi tager hen på slottet og hygger os bagefter.
Jeg valgte det her sted, fordi ingen af os kontrollerer det.
Vil du have te?
Jeg sagde ja til invitationen, fordi vi skal forstå hinanden.
Jeg er forretningsmand. Jeg ønsker succes.
Og jeg vil have, at min by skal være fredelig.
I en fredelig by kan forretningerne blomstre.
– Så vi er på samme side? – Det kan vi måske være.
Men ...
Hvordan kan vi være på samme side, når jeg ser den slags?
Mine mænd fandt den i en kendt kommunists soveværelse.
Din søsters navn står på den.
Hun har sovet i hans seng.
Deler du også seng med kommunisterne, mr. Shelby?
Jeg deler ikke deres fantasi.
Og jeg har allerede taget mig af situationen med min søster.
– Thorne står øverst på min liste. – Stryg ham.
Han vender ikke tilbage til den her by.
– Han bliver en del af vores aftale. – Hvilken aftale?
I lader mine forretninger være fra nu af.
Ikke flere razziaer i vores område, ikke flere smadrede pubber.
I lukker øjnene for mine spilforretninger.
Jeg har planer om at ekspandere på væddeløbsbanen.
Jeg planlægger at gøre forretninger med Billy Kimber.
Han har ansvaret for væddemål på banerne uden for London.
Jeg vil have, at du beder inspektøren i Gloucestershire om –
– at lade mig være i fred, når jeg gør mit træk.
Jeg har ingen kuglepen til at nedfælde alle de krav med.
– Hvad får jeg til gengæld? – Jeg har det, du søger.
– Jeg har våbnene. – Hvilke våben?
– Jeg er her ikke for at lege. – Vent lidt.
25 maskingeværer, 50 rifler og 10.000 kugler –
– i en kasse, der skulle til Libyen, men blev stjålet fra BSA's fabrik.
Jeg formoder, at du er her for at få de våben tilbage. Jeg har dem.
Jeg har meddelt mine mænd, at hvis jeg bliver anholdt –
– sendes våbnene til Liverpool.
Derfra sendes de direkte til Belfast og sælges til IRA.
Så er alt dit arbejde i Irland forgæves. Alle våbnene er mærkede.
Hvis jeg sælger dem til IRA, får mr. Churchill det snart at vide.
Du fik nok rigeligt med problemer, da kongebillederne blev brændt.
Det var bare en forsmag.
Hvis våbnene havner i Belfast, er dit liv som betjent slut.
Når jeg har opnået det, jeg vil opnå –
– får du at vide, hvor våbnene er.
Du bliver en helt og får nok en medalje.
Jeg er en retfærdig mand. Det er et rimeligt tilbud.
Er vi enige?
Jeg vil have et svar. Nu.
Meget vel.
Men jeg foretrækker ikke at give hånd på det.
Hvorfor skulle jeg give hånd til en mand, der ikke kæmpede for sit land?
Grace.
Jeg har nye oplysninger.
Fra nu af handler din opgave udelukkende om Thomas Shelby.
Hvad skal jeg så gøre?
Det gør lige så ondt som for en far, der sender sin datter til et bordel.
Hvor modbydeligt det end måtte være –
– så må du gøre alt, hvad du kan for at komme tæt på ham –
– og finde ud af, hvor våbnene er gemt.
Når jeg siger "alt", mener jeg ikke ...
De undervurderer mig på alle måder.
Værsgo.
Nu deltager du i en militær operation på kongens vegne.
Jeg ville ønske, at omstændighederne ikke havde valgt dig.
Jeg er uddannet til det her. Jeg kommer for sent på arbejde.
Grace ... Jeg tænker på dig.
Tommy, Tommy!
Du må komme, Tommy!
– Sig det, Curly. – Det er en forbandelse.
Curly ... Tag det roligt. Fortæl mig det.
– Hvad er der galt med hesten? – Du købte den misfornøjet.
Familien Lee fik en gammel kvinde til at forbande den.
Så de Lee–djævle har forbandet den.
Han siger, at det har spredt sig til de andre hove.
Jeg gætter på, at det når hjertet i morgen.
Jeg har set den slags forbandelser to gange før.
Jeg sagde det jo. Der er bedre fjender end sigøjnere.
– Ud. – Ud med dig, Curly.
Det gør mig ondt.
– Vi har lukket, mr. Shelby. – Bare giv mig et glas.
– Skal jeg gå? – Jeg kom for at få selskab.
– Hvor er Harry? – Han tog fri i aften.
Han er i biografen.
Hvordan går det med den smukke hest?
Jeg har lige skudt den i hovedet.
Var den halt?
Den så på mig på den forkerte måde.
Det er ikke klogt at se på mig på den forkerte måde.
– Det var synd. – Ja, det var det virkelig.
I Frankrig ...
I Frankrig vænnede jeg mig til at se mænd dø.
Jeg vænnede mig aldrig til at se hestene dø. Det er forfærdeligt.
Jeg har fundet en kjole. Tak.
Er det Cheltenham?
– Cheltenham er stort, ikke? – Kongen kommer.
– Kong George? – Nej.
Kong Billy Kimber og alle hans mænd.
– Hvad skal jeg gøre? – For to pund gør du, som jeg siger.
Jeg vil have tre pund.
Hvis jeg skal møde en konge, vil jeg ikke have en billig kjole på.
Og jeg bad om at synge. Nu er det en del af aftalen.
– Siden hvornår? – Siden De næsten smilede.
Om lørdagen. Alle kan synge deres sang ligesom i Dublin.
Du har ikke arbejdet i Dublin, så lyv ikke for mig.
Jeg har spurgt om pubben, hvor du sagde, at du arbejdede.
Jeg har venner i Dublin. Ingen har hørt om dig.
Jeg tror, at du er en pige fra en fin familie, der blev gravid.
Det skal folk ikke vide.
At sætte et barn i verden alene ødelagde dit liv. Ikke sandt?
Så jeg har ret, og Polly tager fejl.
– Ret med hensyn til hvad? – Det betyder ikke noget.
– Det ser det ud til at gøre. – Familieanliggender.
– De afslører vel ikke hemmeligheden? – Tror du, at jeg fortæller ting?
– Hvad synger du så? – Hvad som helst.
– Fint nok. Stil dig på en stol. – Okay.
En glad eller trist sang?
– Trist. – Okay.
Men lad mig advare. Jeg knuser Deres hjerte.
Det er allerede knust.
I en fin lille by, som de kalder Belfast
Som lærling brugte jeg min dag
Mange skønne timer af glæde
Har jeg oplevet i den fine lille by
En trist skæbne ramte mig
Og jeg kom langt væk fra mit hjem
Langt væk
Fra mine venner og slægtninge
Forrådt
Af det sorte fløjlsbånd
Hendes øjne glimtede som diamanter
For mig var hun byens dronning
Hendes hår lå over hendes skuldre
Sat op med et sort fløjlsbånd
– Har du det godt? – Ja.
Der er nok nogle vogne, der er tomme.
Gudfader. Freddie ...
Du kom tilbage.
– Jeg fik et tip. – Tommy myrder dig.
Det var ham. Måske har han et hjerte trods alt.
Tommy sendte en besked: "Forsvind og tag hende med dig."
Så ... Ada Shelby ...
– Vil du gifte dig med mig? – Ja.
Ja. Ja.
Ind i toget, og kom af sted. Kom nu.
Kom nu, Freddie. Cardiff er fint. Alt andet end den her by er fint.
Vi skal ingen steder, Ada.
Vi bliver her, og vi skal giftes her.
Jeg er ikke bange for Tommy Shelby.
– Bland kortene eller ... – Det er spillets regler.
– Også whisky? – Nej, kun øl.
Ingen whisky, Tommy? Forventer du problemer?
Hvorfor lader du dem synge, Tommy?
– Det lyder, som om de kvæler katte. – Vi spiller om 20.
Så hvad fik dig til at ombestemme dig?
– Det var på tide, Tommy. – Hvad var på tide?
– At du finder en kvinde. – Spil nu bare.
Forbliv den, du er. Husk, hvad far sagde.
"Hurtige kvinder og langsomme heste bliver din undergang."
– Politiet. – Nej.
Pis, det er Billy Kimber.
Er der nogen her, der hedder Shelby?
Jeg sagde, om der er nogen her, der hedder Shelby.
Byd dem på et glas, Harry. Alle andre går hjem.
– Gå hjem. – Men mr. Fenton sagde ...
Kvinder hører ikke hjemme på pubber, men ser de sådan ud ...
I spurgte efter mænd, der hedder Shelby. Her er tre.
I var ukendte. Så hørte jeg om jer.
En sigøjnerbande, som jeg ikke tog mig af.
Men så snød I mig. Så nu har I min udelte opmærksomhed.
Hvem skal jeg snakke med? Hvem er chefen?
– Jeg er ældst. – Helt klart.
Griner du af min bror?
Han er ældst, og du er dummest. Men jeg gætter på, at du er chef.
Du ser på mig, som om jeg var en skide luder.
Jeg vil vide, hvad I vil.
Vi har set mistænkelige spilmønstre. En hest, der hedder Monaghan Boy.
Den vandt to gange i træk og kom sidst tredje gang.
Hvem snakker jeg med? Hvem af jer er chef?
– Jeg er mr. Kimbers revisor. – Og jeg er chefen!
I snød med et løb uden min tilladelse.
Skide sigøjnere. I ernærer jer af de stakkels enkers krigspension.
Det er jeres niveau. Jeg er Billy Kimber, og jeg styrer løbene.
I snød med et af dem, så nu er jeg ude efter jer.
Mr. Kimber ...
Se på den. Det er mit navn.
Den kommer fra familien Lee.
De er også i krig med dem, mr. Kimber.
De angriber Deres bookmakere og tager pengene.
Deres mænd kan ikke kontrollere dem. De behøver hjælp.
Vi burde måske høre, hvad mr. Shelby har at sige, før vi beslutter os.
Familien Lee snakker på markeder. De har mange slægtninge.
De siger, at banerne er et let bytte.
Vi har kontakter og ved, hvordan de arbejder.
I har muskler. Sammen kan vi besejre dem.
Vi bør måske overveje sagen, mr. Kimber.
– Og måske arrangere et nyt møde. – Jeg beundrer Dem, mr. Kimber.
De begyndte med ingenting og har opbygget en virksomhed.
Det ville være en ære at arbejde med Dem.
Ingen arbejder med mig. Folk arbejder for mig.
Saml den op, landsstryger.
Sæt jer.
– Det er til jeres loft. – Tak, mr. Kimber.
– Vi kommer til Cheltenham. – Det gør jeg også.
Slagsmålet med familien Lee var med vilje.
Vi kan ikke lave numre med Billy Kimber.
Bliv klippet. Vi skal på væddeløbsbanen.
Tekster: Lars Steen Olsen www.sdimedia.com